Me menemme Kuuhun.
Me menemme Kuuhun tällä vuosikymmenellä.
Emme siksi, että se on helppoa, vaan siksi, että se on vaikeaa.
- Katso. - Kaunista.
Tämä on yksi elämäni hienoimpia hetkiä.
Fyysisten ominaisuuksien lisäksi
Kuuhun lentäviltä miehiltä vaadittiin myös paljon muuta.
Heidän piti olla taitavia lentäjiä ja insinöörejä,
mutta heillä piti olla myös fysiikan, tähtitieteen ja geologian tiedot,
ja jos mahdollista, heissä piti olla historioitsijan, runoilijan ja taiteilijan vikaa.
Syy näihin vaatimuksiin oli yksiselitteinen:
Siitä, millaista Kuussa on, kertovat parhaiten
siellä käyneiden miesten kokemukset ja muistot.
Jos Jumala on kaikkialla maailmassa,
sen maailman voivat löytää ja tulkita ne,
jotka tekevät matkan Maasta Kuuhun.
Osa kymmenen
Galileo oli oikeassa
Tässä on samanlainen.
Ota näyte maaperästä. Minä otan kuvan.
- Selvä. - Kaiva siitä välistä.
Selvä.
Tässä on iso pala. Se osui siihen.
Nämä kappaleet ovat samanlaisia.
- Täällä ei ole juurikaan irtomaata. - Ei todellakaan.
Onko maaperä kiviroisketta vai oletteko Spur-kraatterilla?
Otamme syvimmästä kohdasta, koska olemme sen reunalla.
- Kuulostaa hyvältä. - Oletko samaa mieltä, Jim?
Olen.
Mennään alas ja...
- Hakemaan se epätavallinen. - Haetaan se.
Tuolla on toinen epätavallinen. Katso tuota pikku kraatteria.
Siinä on pieni valkoinen kulma.
Ota niin monta kuin pystyt, Dave.
Valitkaa paikka, jossa haravasta voi olla hyötyä.
Voimme käyttää haravaa tässä, Joe.
Se kuulostaa hyvältä paikalta.
Edessämme on iso lohkare.
Näette sen varmasti. Se on harmaa.
Siinä on hienoja harmaita ja valkoisia klasteja.
Todella upea.
Otamme sen kohta.
Otin kuvat.
Mikä olisi paras tapa ottaa siitä näyte?
Murretaan pala sen pohjasta.
Tai tuon yläfragmentin voisi ottaa irti.
Minä kokeilen.
Se irtoaa. Se on valkoinen klasti.
Se on noin...
Voi veljet. Sain...
- Katso tätä. - Katso tuota välkettä.
Voi pojat.
- Siinä näkyy melkein kaksostusta. - Arvatkaa, mitä löysimme.
Arvatkaa, mitä löysimme!
"Aika lisätä vauhtia"
Minerologian luento huhtikuu 1969
Ksenoliitti on kasaumaa, joka muodostuu hitaasti jäähtyvistä kristalleista.
Se nousee pintaan tulivuorenpurkauksen vaikutuksesta.
Apollo 15:n pää- ja varamiehistö
Kun plutonisen magman kvartsikoostumus on alhainen,
voi syntyä syanidimaista kiveä, jolloin tuloksena on maasälpää.
Kolmas poimun akseli on pieni.
Sen kaksotuksen tutkiminen paljastaa, että kyseessä on plagioklaasi,
jolloin tuloksena on maasälpä.
Apollo 15:n komentaja
Tätäkö kuuntelitte 8 vuotta?
Apollo 15:n varamiehistön LM-lentäjä
Ei se aina ole tällaista.
Vähän piitä sisältävä ympäristö on suotuisa nefeliinille, sodaliitille, hackmaniitille...
Se ei ole totta. Minulla ei ole mitään tri Pembertonia
tai opettajia vastaan.
- On vain aika panna vauhtia asioihin. - Eivätkö luennot riitä?
Niille oli vaikea saada hyväksyntä.
Ymmärrämme kyllä, Deke. Tiedän, ettei kaikki ole täydellistä.
- Mutta meillä on hyvä järjestelmä. - Onko sinusta?
On. Astronauttien on otettava vastuuta.
Ei millään pahalla, mutta kollegasi ovat vain astronautteja.
He ovat maailman parhaita lentäjiä, mutta he eivät ole tieteellisiä ajattelijoita.
- Joten heitä on turha opettaa. - Anna kun sanon sen toisin.
Jotkut heistä ovat lupaavia.
Mutta ei ole vielä ollut yhtään komentajaa, joka olisi loistanut tällä alueella.
Mitä sinä ehdotat, Jack?
Etsikää opettaja, joka saa esiin tieteellisen ajattelijan heissä kaikissa.
Professori.
Professori Silver.
- Lee, oletko sinä siellä? - Kuka siellä alhaalla on?
Jack Schmitt.
- Jack Schmitt. - Niin.
Minulla oli kerran oppilas nimeltä Harrison Schmitt.
Lupaava nuori geologi. Sääli, ettei hän mennyt alalle.
Niin, hän joutui sivuraiteille.
Tulehan tänne, Jack Schmitt.
Kiitos.
Kerrohan, ystäväni, mistä sait tämän kiinnostavan granaatin?
- Mitä sanoisit tästä? - Graniittia.
Entä toinen puoli?
Vihreitä kiteitä.
- Oliviiniako? - Se on epätodennäköistä.
Mutta mikä mysteeri!
Tuo pieni ksenoliitti on tehnyt aikamoisen matkan.
Professori, tulin tarjoamaan haastetta.
Haluan, että koulutatte astronautit havainnoimaan maaperää.
Taidat olla epätoivoinen. En ole kuuasiantuntija.
Irtisanoutuivatko kaikki opettajat?
Tiedän, ettei NASA ole tiedeyhteisön suosiossa.
- Totta. Vaikka palkkasivathan he sinut. - Niin.
Mutta mitä he tekevät sinulla?
Olen Apollo 15:n varamiehistössä
ja saatan hyvinkin päästä Apollo 18:lle. Niin he sanovat.
- Onneksi olkoon. - Kiitos.
Suosittelen robotteja näytteiden kerääjiksi Apollo 18:aan saakka.
Se on halvempaa, turvallisempaa,
ja hyvillä roboteilla on hyvin pienet egot.
Kollegani suhtautuvat siihen vakavasti. He ovat motivoituneita ja älykkäitä.
Meillä on väkeä opettamassa heitä Kuusta.
Heidän täytyy oppia tarkastelemaan sitä.
Sinä pystyisit siihen.
Olen otettu, mutta minulla on jo vakituinen työpaikka.
Toivotan sinulle kaikkea hyvää.
Oli erittäin mukava nähdä sinut.
- Kiitos. - Onnea matkaan.
- Mitä jos löytäisit tällaisen? - Mitä?
Mitä jos opettaisit astronautit etsimään tällaisen Kuusta?
Se pikku kivi olisi tehnyt aikamoisen matkan.
"Kuolleen kissan arvoitus"
Maaperägeologia on kuin kuolleen kissan arvoituksen ratkaisemista.
Jos näen kuolleen kissan, voin kertoa vain, että se on kuollut ja että se oli kissa.
Toukokuu 1970
Mutta jos tuotte minulle kuolleen kissan ja sanotte, että se löytyi tieltä...
Mikä sen tappoi?
- Auto. - Kuorma-auto.
Lämpöhalvaus.
Nyt tajuatte.
Löydätte kuolleen kissan lempiravintolanne keittiöstä. Mikä sen tappoi?
Kokki.
Mistä nyt puhutaan, Jack?
Kontekstista.
Auton alle jäämisen ja aterian erosta.
Orocopia-vuoret, hyvät herrat.
Tämä on maaperägeologin Disneyland.
Täällä konteksti on kaikki kaikessa.
Jack, sinä osaat jo tämän, joten ole hiljaa.
Jim, kerro tästä.
- Mitä? - Mitä näet.
- Se on graniittia. - Hyvä.
- Se on magmakivi. - Aivan.
Mikä teki siitä niin sileän?
- Vesi. - Mahdollisesti. Se on todennäköistä.
Mutta emme tiedä sitä vielä. Katsellaan ympärille.
Täällä ei näy graniittia.
Ei ainakaan pinnalla.
Tuliko se kivi täältä?
- Ei kai. - Heitä se takaisin.
Se on vain kivi, jota potkaisee ajattelematta.
Mistä sinä tulit, pikku ystävä?
Tännepäin.
Tule, Dave. Yritän olla haaskaamatta aikaasi.
- Tiedän, että olette kiireisiä miehiä. - Tule.
Tämä on maalaus.
Ei mikään Mona Lisa, mutta yhtä kiehtova.
Se kertoo tarinan siitä, mitä tälle alueelle tapahtui.
- Tunnistatko tämän? - Lisää graniittiako?
- Ja missä graniittia syntyy? - Maan alla, hitaasti.
Hyvin hitaasti. Se on kuin iso keitto.
Sellainen, jota äitini teki.
Siksi meillä oli harvoin illallisvieraita.
Mutta jos graniitti syntyy syvällä maan alla,
miten hitossa se päätyi tänne?
Maannousun seurauksena, ja joki kuljetti sen alas.
Samanlainen maannousu, joka loi Rocky Mountains -vuoret ja Himalajan.
Katsokaa tätä. Lisää maannousua.
Mistä tämä tuli?
Nämä erilliset kerrokset,
eri suuntiin vääntyneet.
Tämä ei ole samanlainen maannousu, joka loi graniitin.
Ei lähellekään.
Jotakin tapahtui.
Jotakin suurta.
Joko näette tarinan?
Kaikki näkyy tässä.
Kielellä, jota ette vielä ymmärrä, mutta tässä se on.
Tarina mullistuksista
ja hävityistä ja voitetuista taisteluista.
Goottinen tarina muutoksista,
rauhan ajoista
ja uusista mullistuksista.
Kaikki liittyy pieneen ystäväämme.
Sitä me geologit olemme.
Tarinankertojia.
Tai tulkkeja.
Sellaisia teistä tulee.
Miten tämä liittyy Kuuhun?
Ollessanne 240 000 mailin päässä
teidän täytyy antaa mahdollisimman tarkka kuvaus siitä, mitä näette.
Ei vain kivistä, joita tuotte takaisin,
vaan myös kontekstista.
Kun osaatte sen ja tiedätte, mitä kiviä kannattaa tuoda takaisin,
olette parempia kuin ne pikku robotit.
Joista jotkut väsyneet sielut sanovat, että niille pitäisi antaa teidän työnne.
Teidän on oltava meidän silmämme ja korvamme.
Jotta pystytte siihen,
teidän täytyy oppia
tämän pikku kiven kieli.
Galileosta ja hänen teleskoopistaan lähtien
Kuu on tullut yhä lähemmäs ja lähemmäs.
Ja nyt kun teidänlaisenne miehet kävelevät sen pinnalla,
sen ominaisuudet tulevat meille yhä tutummiksi.
Emme silti ole vielä vastanneet suureen kysymykseen.
Miten se päätyi sinne?
Ehkä miljardeja vuosia sitten, kun Maa oli muodostumassa,
iso möykky sen sulaa ydintä
lensi irralleen ja siitä tuli jonkinlainen tytärplaneetta.
Tai ehkä Kuu on kuin sisar,
joka muodostui samaan aikaan kuin Maa,
samasta taikahiekasta.
Tai ehkä valtava asteroidi
erehtyi tulemaan liian lähelle vetovoimakenttäämme
ja se on tuomittu kiertämään meitä ikuisesti
kuin uskollinen koira.
NASAlta viime vuosina saatujen tietojen ansiosta
meillä on käsitys Kuun iästä
ja kemiallisesta koostumuksesta.
Sen syntytarinan suhteen
olemme edelleen pimennossa.
Ehkä Apollo 15 voi valaista asiaa.
Minun täytyy nyt torkahtaa.
Nukkukaa hyvin.
Mitä sinä virnuilet?
"Farouk El-Bazin aivot"
Huhuu. Herra El-Baz?
Everstiluutnantti! Herra Alfred Worden.
Farouk El-Baz.
Olen odottanut teitä.
Oletteko koskaan nähnyt ihmisen aivojen sisälle?
Näytän omani. Tulkaa.
Kun pääsette Kuun kiertoradalle,
teidän aivonne näyttävät samalta.
Eversti Worden,
tältä aivojeni sisus näyttää.
Alphonsus-kraatterit.
Tummat kehäkraatterit, kapeita laaksoja.
Tulivuorenpurkauksia epäillään. Tärkeä sana on "epäillään".
Te kerrotte, onko se varmaa.
Schröterin laakso on ehkä muodostunut laavasta.
Tranquillity Base. Olet ehkä kuullut siitä.
Se on minulle pelkkiä nyppylöitä, tuherruksia ja ympyröitä.
Opit kyllä.
Älä huolehdi. Olen aina vierelläsi.
Hyvä.
Theophilus-kraatteri.
Kuinka pitkälle kiviroiskeeseen
kumpumoreeni ulottuu?
Voi ei.
Olen hukassa.
Kuvittele se täällä. Kun kollegasi ovat alhaalla kaivamassa Kuun pintaa,
sinä leijut ylhäällä ja katsot, miten osat sopivat yhteen.
Ymmärrätkö?
En ole varma.
240 kilometriä itään.
46 kilometriä pinnasta.
Tämä rilli on seitsemän kilometriä leveä.
Kuinka syvä on kraatteri?
- Noin 3 000 jalkaa. - Hyvä!
Eversti Worden, teistä tulee loistava oppilas.
Kutsu minua Aliksi.
Elokuu 1970
Jos olemme nokkelia,
pystymme selvittämään
tällaisesta alueesta paljon
keräämällä kokoelman.
Mistä hän oikein höpisee?
Keräämme tusinan kädenkokoisia kiviä,
jotka kertovat tällaisen paikan tarinan
kaikkine puolineen,
tavallisesta täysin eksoottiseen.
Teillä on 10 minuuttia aikaa.
Luulitko pääseväsi minulta pakoon?
Oletko valmis?
Melkein. Entä sinä?
Kyllä kai.
Älä näytä niin itsevarmalta.
Minusta tuntuu hyvältä.
Sinuna olisin hermostunut.
Niin minä olenkin. Todella hermostunut.
Tämä on aika hyvä kokoelma, Dick.
Tiedät, mitä etsiä seuraavalla kerralla.
Hyvä tavaton.
Katsotaanpa, mitä teillä on.
Sinä ensin, Jimbo.
No niin.
Ei...
...hassumpaa.
Dave.
No niin.
Hyvä...
...ensi yritys.
Mielenkiintoista.
Katsotaan, mitä sinulla on, Jack.
Suloista.
Kyllä.
Vau.
Siinä oli aika selvää kaksostusta.
Kappas vain.
- Tätä ei näe täällä paljon. - Minäkin yllätyin.
Hyvä. Monipuolinen kokoelma.
Se kertoo tarinan.
"Koko kuva"
- Oletko kuullut muuta? - Vain sen, minkä kerroin.
Jokin lento on peruttu, ja Deke haluaa tavata.
Siinä hän on.
Hei, pojat. Tulkaa sisään.
Tiesimme, että leikkauksia tehtäisiin ja kongressi vähentäisi määrärahojamme.
He tekivät sen.
Apollo 15 -lento tähänastisessa muodossaan on peruttu.
Siirrymme suoraan J-lentoihin,
mikä tarkoittaa pitempää oleskelua pinnalla,
parannettua LEMiä, pukuja ja reppuja,
ja enemmän tiedettä.
Ja tietysti kuuautoa.
Seuraavalla lennolla on sellainen. Haluan, että te kaksi ajatte sitä ensimmäisenä.
Apollo 15 on ensimmäinen J-lento.
Olen siirtänyt miehistöjä, jotta pääsette sille.
Tarvitsette enemmän koulutusta.
En tiedä, miten teillä on siihen aikaa, mutta tuemme teitä parhaamme mukaan.
Saamme sen toimimaan.
Apollo 15 lentää
ja sen jälkeen on vielä 16 ja 1 7.
Mutta siinä kaikki.
Apollo 18 ja 19 on peruttu.
No niin, pojat.
Kurja tuuri, Jack.
Ei.
Tämähän tekee tehtävästämme vielä tärkeämmän.
Keksimme täysin uuden tieteen.
Kuun maaperägeologia.
Syyskuu 1970
Meidän on kehitettävä se yhdessä. Aika on kaikki kaikessa.
Ja valmistelu on menestyksen avain.
Kun kohtaamme uuden tutkimuspaikan, mitä teemme?
Menemme korkeimmalle paikalle
ja yritämme hahmottaa koko kuvan.
Nopeasti.
Tuo nyppylä.
LEM laskeutui sinne juuri.
Dave, mene sinne. Kerro, mitä näet.
Jim, sinä luonnostelet, mitä Dave kuvailee,
ja sitten on sinun vuorosi.
Houston. Albatrossi on laskeutunut.
Selvä. Aloita kello 12:sta,
kulje ympäri ja kerro mitä näet.
Katsotaanpa.
Kello 12:ssa on...
Se on...
Kanjonin ulompi seinä on täynnä kerroksia.
Oikealla on hiekkaa
ja vihreää juttua valuu alas.
Oikealla on suuri... Se on valtava...
Breksia. Ei, se onkin...
Valtava breksiamainen lohkare...
seinän sivustalla.
Kello kolmessa on...
Kivikerros, joka on noin...
...neljännesosan korkeudella seinän juuresta.
Ei taida olla.
Kello neljässä on suuri graniittimuodostuma mäen päällä.
Siinä on pystysuuntaisia juonia,
jotka työntyvät kohosivulle.
Kello kuudessa, kanjonin alkupäässä on harjanne...
Kello yhdeksässä on paksu kerros
samankaltaisia horisontaalisia juonteita.
Keskikohta viettää oikealle.
...noin 20 kerrosta erilaisia vaaleita ja tummia materiaaleja.
Alhaalla on taustalla näkyvä vuoristo.
Noin 20 astetta.
Jep.
Hänellä alkaa luistaa.
Meillä on idea laskeutumisen jälkeen tapahtuvasta EVA: sta seisaaltaan.
Mitä se tarkoittaa?
Työnnän pääni ulos LEMistä ja katselen ympärilleni.
- Miksi? - Tutkiakseni paikan.
Geologisesti.
Joudumme paineistamaan ohjaamon viisi kertaa,
käytämme rahaa ja työtunteja tarkastuslistan ja ohjeiden uusimiseen
ja lisäämme painoa ylimääräisen hapen takia,
vain, jotta voimme lisätä aikaa vievän tapahtuman
lentosuunnitelmaan ja koulutusohjelmaan, jotka ovat muutenkin liian täynnä.
Näkisit sen tärkeyden, jos olisit ollut mukanamme kentällä.
- Näkisinkö? - Ehdottomasti. Se on hauskaa.
Professori rakensi sellaisen haravan.
Saamme sillä kattavan kokoelman
irtomaan mukulankokoisia kiviä.
Haluamme toisen teleobjektiivin.
- Painoa ei voi enää lisätä. Tiedät sen. - Olen pohtinut sitä.
Kohtaaminen on lyhyempi, joten voimme vähentää keskeytyspolttoainetta.
Keskeytyspolttoainetta.
Haravan takia.
Haravan ja linssin.
Heinäkuu 1970
Siinä. Koko kuva.
- Kuvaile ensin koko kuvaa. - Siellä on...
- Nopeasti. - Basalttilaavaa.
Ei, liian tarkka. Kuvaile koko kuvaa.
Tulivuoren tuffikeila ja paljon laavaa.
Mistä laava valuu?
- Hitto! En tiedä. - Tuffikeilassa on halkeama.
Näetkö?
- En näe. - Et tietenkään.
Menimme jo sen ohi.
Ei se mitään. Kokeillaan uudestaan.
"Kauniiden paikkojen tutkiminen"
Olen uusi täällä.
- Sinun täytyy painostaa. - Hyvät herrat.
Emme lähde tästä huoneesta emmekä mene lounaalle...
Rocco Petrone Apollo-ohjelman johtaja
...ennen kuin sovimme laskeutumispaikasta.
No niin...
Emme pääse yhteisymmärrykseen siitä, onko se Marius Hills
vai Hadley Rille Apenniineilla.
Olemme kinanneet tästä puoli vuotta.
Emme ole edistyneet eikä kukaan anna periksi.
Jos aiomme laukaista heinäkuussa, siitä täytyy päättää tänään.
Aloitetaanpa alusta.
Chet.
En muuta mieltäni. Marius Hills.
Pysytellään siinä, minkä tunnemme. Olemme vasta laskeutuneet päiväntasaajalle.
Jos alamme pelleillä jollakin alueella, josta ei ole edes kuvia...
- Entä ohjautuslentorata? - Sysäysjärjestelmä on tehokkaampi.
En välitä uudesta ohjautuslentoradasta tai sysäysjärjestelmästä.
Tiedätkö, kuinka suuria ne vuoret ovat?
- 18 000 jalkaa. - Aivan.
- 18 000 jalkaa. - Tiedämme sen.
Niille huipuille laskeutuminen hirvittää minua.
- Miksi menisimme sinne, missä on jo käyty? - Kuu on kaikkialla sama.
Miten voit sanoa noin?
Uskomatonta...
Näytteet ovat mielestäni tärkeimpiä.
Marius Hills olisi ainutlaatuinen paikka
syntyteorioiden testaamiseen
ja laskeutuminen vaikuttaa turvalliselta.
Tri Pemberton. Apenniinit ovat ensinnäkin
erinomainen syvemmän ja vanhemman imbrium-heitteen lähde.
Sieltä saattaa löytyä jopa materiaalia Kuun alkuperäisestä maankuoresta.
Mutta se on valtava.
Miten astronautit voisivat tutkia niin valtavan paikan?
No, Dave?
Käytämme kuuautoa.
Jos se on ajoissa valmis eikä Hadley ole lohkareiden peitossa,
niin kuin tutka näyttää. Kuuautolla ei voisi navigoida siellä.
Kuten näette,
Marius olisi paljon järkevämpi paikka.
Marius Hillsissä on kiinnostavaa
vain sen väitetyt harvinaiset magmakivet
ja se, että se on turvallinen ja helppo vaihtoehto.
Hyvä on. Harkitaan sitten saman tien Tychoa.
Harkitaan vain.
Minulla on lista syitä, miksi Tycho olisi sopiva laskeutumispaikka.
Älä viitsi, Jason. Tuo on älytöntä.
Se on älytöntä, että astronautit keräävät tarpeeksi irtomaata päämajan hautaamiseen.
Hyvät herrat.
Emme etene ollenkaan.
Itse asiassa...
...menemme taaksepäin.
Alkaa olla myöhä.
Ja meidän on tehtävä tämä päätös.
Marius Hills vai Hadley Rille?
Auta meitä, Dave.
Olet komentaja, etkä ole sanonut sanaakaan. Mitä mieltä sinä olet?
Katsotaanpa.
Ei millään pahalla, Chet, mutta uskomme voivamme laskeutua kumpaan tahansa.
Tri Pemberton, arvostan varman päälle pelaamista.
Mutta kokemukseni perusteella
Hadley-Apennine, joka on maaperältään monipuolista,
on paras vaihtoehto selvittämään, miten Kuu syntyi.
- Riski voi olla vähän suurempi. - Eikä niin vähänkään.
Mutta myös...
Apenniineissa on muutakin.
Suuruutta.
Kauniiden paikkojen tutkiminen on hyvästä.
Se on sielulle hyväksi.
Se on sitten Hadley.
Hyvä!
Joulukuu 1970
- No? - Yksi ohitus.
Näytä.
- Siellä on 16 tulivuorta. - Oikein hyvä.
Voi luoja. Se on täydellinen.
- Katselukulma? - 34 astetta.
Voi ystäväni.
Siitä tulee sellaista, että olisi kuin menisin itse Kuuhun.
Uskomatonta.
Näin viime yönä unta. Näin sen.
Mitä sinä näit?
Olin kiertoradalla, ja minuun osui meteorisuihku.
Suuntasin Tsiolkovsky-kraatteriin.
Se on paljon syvempi kuin kuvassa näyttää.
Kun olin törmäämässä maahan,
hiekkapilvi ympäröi minut.
Vulkaaninen hiekka.
Ja olin kunnossa.
Mitä se tarkoittaa?
Että olet valmis.
Tunnet Kuun kuin oman planeettasi.
Alat olla yhtä hullu kuin minä.
Grand Canyon.
Ei.
Oikein.
- Meteorikraatteri. - Loistavaa.
Grand Canyon.
Totta.
Hadley Rille. Paikka minun makuuni.
Laittaisitko valot päälle, Stan.
Tämä on viimeinen vierailumme yhdessä.
- Kiva että tulit, Deke. - En olisi jäänyt tästä paitsi.
Tiedän. Minunkin tulee teitä ikävä.
Kun menette sinne, näette paljon tätä.
Basalttia.
- Ja tätä. - Breksiaa.
Breksiaa.
Nyt kun minulla on vielä huomionne,
haluan tehdä vetoomuksen tämän kaverin puolesta.
Emme tiedä, mitä löydämme Kuun pinnalta.
Pete Conradin autonavaimet.
Ehkä.
Haluaisimme todella löytää tämän.
Anortosiitin.
Se on tärkeä, koska se voi ratkaista monia arvoituksia
Kuun alkuperästä.
Jos löydätte tämän,
olette ehkä löytäneet palan Kuun primordiaalista kuorta.
Olisi sääli, jos tätä on siellä
emmekä huomaa sitä.
25 ja kaksi.
Seitsemän prosenttia polttoainetta.
31. heinäkuuta 197 1 Klo 8.29 CDT-aikaa
1 5 ja yksi. Miinus yksi. 1 0 jalkaa. 8 jalkaa. Miinus yksi. Kontakti.
Lennonjohto Geologiahuone
Hyvä!
- Houston, Falcon on Hadleyn tasangolla. - Selvä, Falcon.
"Hadley-Apenniinien tasanko"
Yläluukku avattu.
Avaamme kokonaan.
Katsotaanpa, saammeko ystävillemme geologiahuoneessa jotakin jännitystä.
Vedän itseni luukun läpi.
Voi pojat, mikä maisema.
Mikä maisema! Näkisipä professori tämän.
Katselen pohjoiseen päin.
Näen Plutonin, Icaruksen ja Chainin.
Otan kameran esiin. Aloitan kello 12:sta.
Kun kierrän kohti Mount Hadleyä,
en näe yhtään teräviä huippuja tai suuria lohkareita.
Teleobjektiivi on loistava.
Idässä on kerroksia, jotka viettävät noin 30 astetta.
Itäpuolella St Georgen vieressä on kirkas, tuore kraatteri,
jonka albedo on melkein valkoinen.
Sen vieressä on kiviroiskekerros.
Tästä on paljon hyötyä, kun menemme ulos.
Selvä, Dave. Se on varmaa.
Endeavor, täällä Houston. Aika on T-2.
Oletteko valmiina kuuntelemaan Tsiolkovsky-kraatterista?
Me kuuntelemme.
Ensin keskushuippu.
Keskushuippu on hyvin suuri harjanne etelä- ja itäpuolilla.
Pohjoispuoli on lohkareinen.
Kerrostumaa on esillä eteläisessä ja läntisessä
huipun luiskassa.
- Kuuletteko tämän? - Kuuluu loistavasti.
Loistavasti, ystäväiseni.
Sanokaa milloin.
- Nyt, Dave. - Oletko valmis?
Olen.
Kaiteen yli. Nyt se tulee.
Kaikki näyttää olevan kunnossa.
Noin juuri. Vielä vähän.
Vielä vähän.
- Hyvin sujuu. - Siirrymme eteenpäin, Joe.
Pitää saada tähän tuntuma. Se kulkee yhdeksän mailia tunnissa.
Täytyy pitää silmät tiessä kiinni. Sitä on aika helppo ohjata.
Nousen loivaa mäkeä.
Hiekkaa ei ole yhtään.
Ohjaus toimii melko hyvin. Auto ei luisu yhtään.
Jos kääntää nopeasti, se reagoi melko hyvin.
Katso tuota.
Sievä pieni metrin levyinen kraatteri.
Pidä kiinni. Taidamme tarvita turvavyöt, vai mitä, Jim?
Todellakin. Aikamoista rodeota.
Vaikka vähentää virtaa, se vain jatkaa.
Panin kaasun pohjaan, ja nopeus on 12.
Onneksi tässä on hyvä jousitus.
On kyllä keinuvaa kyytiä.
Täällä on pitkänomainen painauma...
Mennään porauspaikalle.
"Poran ongelma"
Minä työnnän, mutta tämä vekotin ei uppoa.
Emme saa sitä ulos.
Anna kun autan. Vedämme poran ulos.
En, tiedä, mihin osuimme, mutta tämä kapistus on jumissa.
No niin, Dave. Kokeillaanpa.
Oletko valmis?
Yksi, kaksi,
kolme.
Hitto.
Vedetään vähän henkeä.
Irrottakaa se. Jättäkää varsi ja pora siihen.
Haemme sen myöhemmin.
- Antakaa kun teen sen valmiiksi. - Dave ja Jim.
Lopettakaa työt. Palatkaa autoon.
Heidän täytyy palata porauspaikalle aamulla.
Sitten emme ehdi pohjoiskompleksiin.
Se ei ollut muutenkaan varmaa. Tarvitsemme ydinnäytteet.
He eivät saa niitä ulos. Aiotko pilata koko EVA: n niiden takia?
Jos on pakko.
Se oli rankkaa.
Enpä olisi uskonut. Pora ei liikahtanut tuumaakaan tunnin aikana.
- Oletko kunnossa? - Tarvitsen vain vähän vettä.
Perhanan vesijohto meni tukkoon puvussa.
- Mikset sanonut mitään? - En halunnut keskeyttää tehtävää.
Juo heti sitä vettä.
Houston, Falcon.
Falcon, täällä Houston. Jatkakaa.
Palaamme takaisin kaivuupaikalle.
Kauanko meidän pitää yrittää irrottaa poraa?
Siihen kuluu paljon aikaa.
Sanokaa, että se on niin tärkeää.
Minun on vaikea sanoa sitä, Dave.
Odottakaa.
Miten on? Heidän pitäisi lähteä ajamaan Hadley Rilleen.
- Unohdetaan tämä. - Se ei käy.
- Emme voi jättää rilliä väliin. - Hetkinen.
- Et erottaisi basalttia... - Miten sinä julkeat?
Haaskaamme aikaa.
Jättäisin mielelläni ytimen
- ja jatkaisin tutkimuksia. - Ehdottomasti.
Mutta jos emme saa näytettä ytimestä, koko maailma ajattelee, että epäonnistuimme.
- Mutta Lee... - Meillä ei ole siihen varaa.
Yritämme vielä pari kertaa ja jatkamme sitten.
Kävi miten kävi. Sopiiko?
Hyvä. Käskekää heidän jatkaa yrittämistä.
Dave ja Jim. Yrittäkää vielä kerran.
Jatkakaa sen jälkeen grand prix'tä.
Selvä. Yritetään voimalla.
Toivottavasti aamiaisen pakastekuivatusta pinaatista on hyötyä.
- Hitto! - Tämä näyttää siltä, että se irtoaa.
Missä hitossa tämä on kiinni?
Otan sitä alhaalta kiinni.
Odota hetki. Yritän saada paremman otteen.
Yksi, kaksi, kolme.
No niin, pojat. Jatketaan rillille.
Selvä.
"Se, minkä takia he tulivat"
Siirrymme nyt toiseen kohteeseen.
Maiseman muodostus näyttää samalta kuin 1 4:ssä otetut kuvat.
Täällä on keskittymä valtavia lohkareita.
Yksi lohkare on hyvin kulmikas.
Yhdellä puolella on lasia ja paljon kuplia.
Näyttää melko uudelta. Anna vasara.
Täällä on useita suuria lohkareita, jotka ovat valuneet alamäkeen.
Ne ovat kulmikkaita, ja niissä on sama väri ja pinta.
Näen lineaariset kuviot, joista Dave kommentoi aiemmin.
Kiipeämme nyt ylämäkeen.
- Katso, miten se nousee mäkeä. - Suunta on 165.
- Olemme nyt Elbow-kraatterilla. - Olemme itäisellä reunalla.
Tässä on murskale.
Siinä on karkea pinta.
Se on hienorakenteinen, harmaa, tiivis murskale.
Voisiko tämä olla Rhysling?
Olemme Spur-kraatterilla.
Täällä on tavanomaista basaltti-irtomaata ja vaalean albedon kiviroisketta.
Ota se epätavallinen.
Voi veljet.
Se on kaunis.
- Se on valkoista klastia. - Katsos tätä.
Siinä melkein näkyy kaksostusta.
Arvatkaa, mitä löysimme.
Taisimme löytää etsimämme.
Taisimme löytää anortosiittia.
Se se on!
lhan kuin olisimme taas San Gabriel -vuorilla.
Selvä, Dave.
Tehkää pussista 1 96 erityinen pussi.
Näitkö sen?
Summittainen näytteenotto ei olisi pystynyt tuohon.
Lähetän mieluusti pojat kentälle.
Kyllä, se on tiedettä.
Tunnustan erehtyneeni, tri Silver.
Noh,
en malta odottaa, että saamme sen kotiin...
...ja kuulemme, mitä te saatte siitä selville.
Yritämme ajaa suoraan eteenpäin ja pysyä tasaisella pinnalla.
Emme halua mennä alas.
Taidan pysäköidä tähän.
Tästä saisi hyvän kuvan Houstonille.
Joe, jos käännät kameran tänne,
näet upean paikan.
Voi pojat. Katsokaa tuota rilliä.
- Eikö olekin upea? - Eikö olekin, geologiahullut?
Huipulta alas saakka on lietettä.
Kello yhdessätoista näkyy paljastumia.
Se näyttää kerrokselta. Se on viisi prosenttia rillin seinästä, ja siinä on vertikaalinen pinta.
Loistavaa, Dave.
Kuten avaruusrunoilija Rhysling sanoisi:
"Olemme valmiita paluullenne
"lhmisten kotiin
"Maan viileille, vehreille kukkuloille."
Kiitos, Joe. Mekin olemme valmiita.
Mutta tämä on ollut hienoa.
Huomasin, että professorin kasvoilla on hienoinen hymy.
Taisitte päästä loppukokeesta läpi.
Se on mukava kuulla. Sano professorille, ettemme olisi pystyneet tähän ilman häntä.
Kääntäisitkö kameran LEMiä kohti.
Toivottavasti kuva on hyvä.
Vasemmassa kädessäni on sulka.
Oikeassa vasara.
Yksi syistä siihen, että pääsimme tänne tänään,
on eräs Galileo-niminen herra,
joka teki kauan sitten tärkeän löydön putoavista esineistä ja painovoimakentistä.
Ajattelimme, että paras paikka vahvistaa hänen havaintonsa
olisi Kuu.
Joten ajattelimme kokeilla sitä täällä.
Sulka sattuu olemaan haukan sulka.
Meidän Haukkamme kunniaksi. Pudotan molemmat tähän.
Toivon mukaan ne osuvat yhtä aikaa maahan.
Mitäs sanotte?
Se todistaa, että Galileon löytö oli oikea.
Loistavaa, Dave.
Pieni tieteellinen kokeilu Kuun pinnalla on aina paikallaan.
Herrat.
- Olen ylpeä noista pojista. - Hyvin johdettu.
Joe.
Dave ja Jim, seurassamme on erikoisvieras,
jota pyydämme sanomaan pari sanaa.
Selvä, Joe.
Hei vain, Dave.
Teit loistavaa työtä.
Ette tiedäkään, miten pompimme täällä ylös alas.
Se johtuu siitä, että professorini on mainio.
Sinulla on heitä useita.
Olemme kiitollisia siitä, että valmistit meidät tähän.
Täällä on paljon nähtävää ja tehtävää.
Uskon sen.
Taisitte löytää paikan, johon on mentävä uudestaan.
Professori.
Toivottavasti sinäkin pääset tänne jonakin päivänä.
Se olisi...
...ihmeellinen seikkailu.
Mutta tunnen jo käyneeni siellä. Se on teidän ansiotanne.
Olit mukanamme joka askeleella.
Menimme Kuuhun koulutettuina tutkijoina keräämään tietoa...
"Näyte #15415: Genesis-kivi"
... emmekä pelkästään laitteillamme vaan myös aivoillamme.
Luen nyt otteen Plutarkhoksen kirjoituksesta,
joka kuvastaa paluun jälkeisiä tunteitamme.
"Mieli ei ole astia, joka tulee täyttää,
"vaan tuli, joka täytyy sytyttää."
Siinä se on.
Vau.
Näyte 15415.
Sitä kutsutaan Genesis-kiveksi.
Se voi olla yhtä vanha kuin aurinkokunta.
Viisivuotiaasta saakka
halusin aina lentäjäksi.
Ja Kuuhun lentäminen...
...oli kaikista suurin seikkailu.
- Ymmärrätkö? - Taidan ymmärtää.
Mikään ei tuntunut sen tärkeämmältä.
Mutta tämän pikku kaverin löytäminen
ja sen ymmärtäminen, mitä se tarkoittaa, mitä se voi kertoa meille,
on varmasti antoisin asia, jonka tulen koskaan tekemään.
Olen varma, että Dave Scott saa vielä paljon aikaan.
Siihen saakka "toi Kuusta alkukiveä"
on vaikuttava lisä ansioluetteloosi.
Tiedätkö?